Då var turen kommen till att upprepa proceduren från hösten 2018 då vi gick igenom alla våra nya motståndare i Superettan. Till denna säsong är det 5 nya motståndare i serien. Vi får se bekantskaper som det var länge sen vi stötte på och några favoriter i repris, vi tänker då på Umeå FC. Skön mix av lag och orter där alla lagens förutsättningar är olika och vi tar det första spadtaget här för att bena ut skillnader och likheter.
Det blir i det här läget ingen avancerad analys utan vi tittar på de 13 spelare som spelat mest i laget under 2019. I tabellen ser vi deras ålder, hur många mål de gjort, kontraktslängd och position. Vi kommenterar lite om de viktiga spelarna och om klubben. Sist presenterar vi också arenan så att ni vet hur det ser ut när ni ska åka på bortamatchen nästa år.
![](https://i0.wp.com/media.anno1904.se/2020/01/Skärmbild-112.png?resize=640%2C402&ssl=1)
Adnan Kojic: Ursprungligen från Norrköping och IFK där han aldrig riktigt fick chansen att visa vad han gick för. Hamnade sen i HBK i Superettan där han fick spela. Högerbacken Adnan kom sedan till AFC inför 2018 och har sen dess abonnerat på högerbacksplatsen. Med sina 24 år och 50+ matcher i AFC är han redan något av en veteran i årets lag.
Jesper Björkström: Rutinerad mittback med speltid från Allsvenskan med Helsingborg. Han platsade inte riktigt där utan hamnade i Gefle IF i Superettan. Han var där de två år klubben spelade i SE och var sen med och spelade ned klubben i Div 1. Inför säsongen 2019 hamnade han sedan i AFC. Han har spelat det mesta som mittback där AFC:s försvar har fått jobba hårt hela året för att freda det egna målet. Stabil och duktig mittback och är med sina 26 år åldermannen i truppen just nu.
Samuel Nnamani: Nigerianen som anslöt till AFC inför 2018 i Superettan. Samuel är anfallare och gjorde 12 mål 2018. I år har det blivit 7 och målkung i laget. Eftersom laget bara mäktade med 23 mål så är målskörden helt klart godkänt av Samuel. I en bättre omgivning skulle så klart hans målproduktion vara ännu större.
Truppen
Klubben har nyligen gjort klart med förre tränaren Özcan Melkemichel som tog upp laget i Allsvenskan för några år sedan, innan han försvann till Djurgården. Nu är han tillbaka och ska försöka skapa något av det som i det närmaste måste betecknas som spillror av laget som spelade i Allsvenskan 2019.
Brandskattningen på nyckelspelare har varit extremt hård som framgår av tabellen. Det är bara några stycken kvar i klubben av de 13 som spelade mest i fjol. Just nu har klubben 16 spelare med kontrakt i år. Dessvärre är 7 av dem 20 eller yngre och medelåldern i truppen just nu är dryga 21 år, där den äldste som sagt är Björkström med sina 26.
Målproduktionen var ett problem under fjolårets säsong och nu har dessutom Ryssholm kommunicerat offentligt att Samuel Nnamani måste säljas för att klubben ska få in pengar till sitt lagbygge. Hans frånfälle är ett hårt slag för klubben.
Å andra sidan ryktas Gustav Jarl mittfältare, stanna i klubben. Hans kontrakt har gått ut men han har aviserat en möjlig fortsättning i AFC. Hans rutin av Allsvenskan och Superettan och som mångårig i AFC behövs inför i år.
Annars har Özcan en rejäl utmaning framför sig att komplettera upp truppen med folk i alla lagdelar som inte får kosta mycket pengar men som ändå måste ha någon form av rutin. Just nu liknar truppen ett förstärkt juniorlag där det är få som överhuvudtaget spelat elitfotboll i någon större utsträckning.
Trots det lite jobbiga läget ska AFC inte räknas bort, Özcan är känd för att kunna trolla och värvar alltid sent i transferfönstren till reapriser. Man kan dessutom räkna med att Ryssholm trots sin offentliga hållning att det inte finns pengar ändå kommer att skjuta till en slant här och där för att få in spelare av rätt kaliber.
Klubben
Det finns så klart väldigt mycket att säga om AFC som förening, det mesta är förstås redan sagt. Här nöjer vi oss med att konstatera att klubben finns och överlever så länge Ryssholm lever och är beredd att satsa pengar i den. När han är borta dör klubben, då det finns få, om några, som riktigt bryr sig om klubbens existens. Att det är så är mestadels Ryssholms eget fel då han kategoriskt vägrar att släppa ifrån sig någonting av kontrollen och makten i klubben.
Det är svårt att få människor engagerade när de inte får bestämma något själva. Nu tvingas Ryssholm lita till anställd personal i klubbens alla angelägenheter. Han har samlat en klick av lojala människor runt sig som han avlönar för att jobba och vara anställda i klubben, samtidigt som de sitter med i styrelsen. Det är svårt att under sådana omständigheter locka till sig ideella krafter som ska brinna för föreningens väl och ve.
Nu finns dessutom tecken på att han ledsnat lite grann. Det fanns en grupp människor som var beredda att gå in i styrelsen och ta plats där och dessutom gå in med sponsring. Man hade ett krav dock, att Ryssholm bara skulle sitta kvar som ordförande under maximalt två år till. Det gick helt enkelt inte Rysshom med på och det hela sprack. Nu står han där med en klubb som fortsatt är helt beroende av honom och som dör så fort han vänder ryggen till. En klassisk konsekvens när småpåvar ska styra och kontrollera allting i en förening.
Frågan är nu om Ryssholm som fyller 62 vår orkar driva upp klubben i Allsvenskan igen med allt vad det innebär av ekonomiska investeringar och engagemang från hans sida, som krävs för att det ska hända. Vi är långt ifrån säkra på att det är så, även om han nu hyrt in en av landets bästa tränare för att hjälpa honom.
Arenan
AFC spelar på Tunavallen i Eskilstuna. Det torde vara få VSK:are som inte besökt arenan någon gång under de år den har funnits. Den byggdes redan 1924 och tog då 22 000 i publik. Den nya arenan som ligger på samma plats kom till 2002 och har en publikkapacitet på 7 800 personer.
3 thoughts on “Superettan: AFC Eskilstuna – en första genomgång”
Comments are closed.